"RUOKITTU VIHA KUOLEE PIAN, NÄLÄSSÄ PIDETTY VIHA VAIN LIHOO."
Sneakers?
Tule tänne, Sneakers. Hei, Sneakers.
- Voi paska! Hei. - Miksi et ole talossani?
- Minä olen talossasi. - Älä valehtele, Ryan.
Katselen turvakameroitani netistä. Leo.
- Tuolithan tulevat kymmeneksi. - Joten sinun pitäisi olla jo siellä.
Tapan sinut! Tuo kärpänen on ryttyillyt koko aamun.
Juhlat ovat tärkeille ihmisille. Siis sellaisille, jotka eivät -
katso telkkaria alushoususillaan naapurin koiran kanssa.
Taidat puhua paskaa.
Olen siellä vartissa. Lupaan sen.
Sain kuunnella Kristenin nalkutusta. Hieno alku päivälle.
Muistatko, kun sanoin, että olet täysi jänishousu?
Anteeksi, että en korostanut sitä tarpeeksi.
Ei voi mitään. Hän lainasi minulle 5000 dollaria.
Viha on kuin herpes. Se luotu kiertämään.
Vihan ilmaiseminen helpottaa oloasi.
Katso tätä.
- Ei. - Kuole, senkin paskiainen!
Huomaatko? Kärpänen on kuollut. Oloni on paljon parempi.
Vahinkoa ei tapahtunut.
- Miksi minä en lähde Kristenille? - Kristen vihaa sinua.
Kukaan ei vihaa minua. Olen suloinen Wilfred.
Katso näitä silmiä. Tämä hymy.
Löin kerran natsia naamaan olutpullolla.
Arvaa, mitä hän teki minulle? Rapsutti vatsaani.
- Usko pois. Kristen vihaa sinua. - Sehän nähdään. Minä lähden.
- Mitä tuo on? - Binacaa.
En tahdo, että henkeni haisee palleiltani.
- Tuolit tulivat, Leo. - Ei valtaistuinta.
Missä tohtori Ramos istuu?
Leosta on outoa, että järjestän juhlat pomoni kunniaksi.
Tohtori Ramos avaa klinikan Intiaan. Hän etsii liikekumppania.
Leo ei tajua, että konttoripolitiikka edistää uraa.
Ehkä juuri siksi hän on edelleen korvauspuolen vastaava.
Ehkä korvauspuolen vastaava on alan arvostetuimpia virkoja.
Ehkä terapeutti käski rajoittaa passiivis-aggressiivisuutta.
- Ehkä sinun pitäisi... - Hei, Leo. Hauska nähdä.
Hei, Ryan.
Kristen. Vertaisinko sinua auringonlaskuun vai aamukasteeseen?
Ja muuta kaunista paskaa. Näytät joka tapauksessa hyvältä.
Milady.
Luoja!
Rottani! Senkin kiittämätön narttu.
Miksi toit tuon typerän koiran?
Se on sinulle pahempi pakkomielle kuin se typerä Jack Russell.
Sneakers. Sillä oli nimi.
Kiva. Sisälmykset lensivät ulos. Nyt se on arvoton.
- Hetkinen. Missä tyynyt ovat? - Et maininnut mitään tyynyistä.
En tiennyt, että minun pitäisi mainita itsestäänselvyydestä.
- Tiedätkö mitä, Kristen? - Hyvä! Suutu.
Tahdotko sanoa jotain, Ryan?
Säälittävää. Alistuit ja nielit kaiken.
- Ei ihme, ettei hän kunnioita sinua. - Sinua ei kohdeltu sen paremmin.
Yllättävää. Luulin, että kaikki rakastavat Wilfrediä.
Kaikki paitsi hän, mutta hän ei olekaan ihminen.
Kylmä, musta sydän. Kuolleet silmät. Hyvät tissit.
- Ai niin. Kuka on Sneakers? - Ei kukaan.
Sneakers?
Sneakers? Tule tänne, poika.
Sneakers?
Sneakers ei ole kukaan, vai? Ostatko koruja ei-kenellekään?
Värjättyä lasia. Metallin näköiseksi maalattua muovia.
Tämä ei ole mikään halpa kiinalainen kopio.
Tämä on tehty Taiwanissa, senkin paskiainen.
- Sinulla on salakoira. - Sneakers kuoli 20 vuotta sitten.
20 vuotta, 20 minuuttia... Sillä ei ole merkitystä.
- Minulla ei ole ajantajua. - Minulla on. Kello on kaksi yöllä.
- Menen takaisin vuoteeseen. - Miksi et kerro Sneakersista?
Koska minä tapoin sen!
Minä tapoin sen.
- No, tuo on helpotus. - Se oli niin herttainen pikkukoira.
Se teki söpöjä voltteja.
Heräsin joka aamu siihen, kun se tuli nuolemaan korvaani.
Eräänä päivänä löysin Sneakersin -
kellumasta altaasta.
Olin jättänyt veräjän auki. Olin aina niin varovainen.
Tapoin parhaan ystäväni.
Tuli nuolemaan korvaasi. Samassa sängyssäkö?
Missä tapasit sen? Maroon 5:n konsertissako?
Älä ole mulkku. Siitä on kauan.
Et siis pahastu, jos käytän tätä?
Oletko kunnossa?
Kyllä.
Täällä on vain hieman vilpoisaa.
Menen takaisin sänkyyn.
Wilfred?
Tuo ei ole minun.
Mietin asiaa. Tiedän, mitä viime yönä tapahtui.
Istutit aivoihini jonkun homosirun, kun olin nukahtanut.
Tunnustan. Mennään eläinlääkärille poistattamaan se.
- Ei. Se ei ole tarpeen. - Vau. Ihmeparantuminen.
- Haloo? - Muista tuoda äidin jääsanko.
Tule kaksi tuntia aiemmin pystyttämään baaria.
Miksi ei saman tien kolme?
- En pidä asenteestasi. - Anteeksi.
Juhlat ovat minulle tärkeät. Riittää, kun teet parhaasi.
Nyt tiedän. Se ei ollut homosiru, ja hohtava homouden kehä,
jonka kutsumasi avaruusolennot toivat.
Lopeta. Arvaa mitä? On melkoinen sattuma,
että alat näytellä vanhaa koiraani Sneakersia.
- Luuletko, että näyttelen? - Sano sinä.
Ryan. Koirat ovat empaattisia olentoja.
Esimerkiksi hindut -
uskovat, että koirat voivat auttaa eläviä puhumaan kuolleiden kanssa.
Väitätkö, että kuolleen koirani haamu yrittää riivata sinut?
Voitko moittia sitä, hemmo?
Hohtava homouden kehäkin kuulostaa uskottavammalta.
Se on totta, Ryan. Voin todistaa sen.
Meidän on kuitenkin ensin astuttava toiselle puolelle.
- Huoneen toiselle puolelleko? - Joo. Tein läjän. Kohta haisee.
Odota! Selvitämme tuonpuoleisen salat, Ryan.
Kuolleiden salaisuudet.
Teemme sen mustan magian pyhimmän välineen avulla.
I.
N.
U.
T.
Pese minut. Pese minut?
Tosi hauskaa, Karhu. Tunsin sinun liikuttavan sitä.
Tule tänne. Tarvitsen kaverin, joka ottaa tämän tosissaan.
Minulla ei ole aikaa tähän. Kristen odottaa.
Etkö tunne kärsivien sielujen läsnäoloa?
Gary Coleman. Sinäkö siellä? Miten niin "mitä tarkoitat?"
Tajuan.
Kristenin vanhat uimalasit. Miksi nämä ovat täällä?
- Hei, Ryan. Sneakers tässä. - Tuo ei ole hauskaa, Wilfred.
Wilfred? Voi juku. Etkö tunnista vanhaa kaveriasi Sneakersia?
- Olen tosissani. Älä jauha paskaa. - Jippididuu.
Halitaanko? Tahdotko, että heitän voltin?
- Panta tänne. - Mikä hätänä, Ryan?
Oletko vihainen siitä, kun järsin pyjamasi alaosan?
Muistatko? Sen, joissa oli ralliautoja.
- Sneakers? - Ryan.
Tiedän. Sinulla on huono omatunto, mutta sinä et tappanut minua.
- Minä jätin veräjän auki. - Se oli Kristen.
Mitä? Jos tämä on taas jotain...
Se oli hänen syytään. Hän antoi sinun kantaa syyllisyyttä 20 vuotta.
Syyllisyys teki sinusta surullisen pojan.
Ajattelin aina, että ehkä hän...
Aivan. Mennään Kristenin luokse ja tehdään hänestä surullinen.
- Motataan häneltä tissit vinoon! - Osaat olla oikea mulkku, Wilfred.
Yrität vain saada minut vihaamaan Kristeniä.
- Tämä on sairasta. - Ryan. En ymmärrä.
87 vuotta sitten...
Voi luoja. Mitä äsken tapahtui?
Tuo mies ei ole aito Magic Johnson. Kuolin 1992. Hän ei näytä minulta.
Oletko oikeasti sairas, vai esitätkö päästäksesi kiusaamaan Kristeniä?
Vähän sympatiaa, kamu. Koin juuri karmean paranormaalin ilmiön.
Vatsaani vääntää ja päässäni takoo.
Tämä ei ole kuparipalju, vaan peltiä. Ryan iskee jälleen.
- Kellarissa ei ollut muita. - Onko talossa kellari?
Kristen. Me aloitimme huonoissa merkeissä.
- Miksi toit koiran? - En voinut jättää sitä yksin.
- Se on kipeänä. - Lupaa, ettei se pasko nurmikolle.
- Sori. Huuhdon tuon välittömästi. - Anna olla. Syön sen myöhemmin.
Käyn huuhtelemassa suuni vessassa.
Muistatko, kun löysin Sneakersin altaasta?
- Kyllä kai. Miten niin? - Luulimme, että jätin veräjän auki,
mutta onko mahdollista, että ehkä...
- Ehkä mitä? - Ehkä se olit sinä.
Tunti ja 48 minuuttia ennen juhliani -
sinä päätät syyttää minua sen pikku idiootin kuolemasta.
Olet joskus todella tökerö, Ryan.
Kristen ei antaisi minun syyttää itseäni, jos se ei olisi totta.
- Miksi edes kuuntelen sinua? - En sanonut mitään.
Se oli Sneakers. Miksi se valehtelisi?
- Lopeta tuo paranormaali paska. - Etkö usko minua?
Vaadi häntä tilille valheistaan. Vaadi totuus ja suutu!
Lopeta. Hän ei vain pidä sinusta. Emme pilaa hänen juhliaan.
Lukitsen sinut autoon, Wilfred.
- Wilfred? - Wilfred ei ole enää täällä.
Olen Sneakers. En lepää, ennen kuin Kristen saa ansionsa mukaan.
- Autoon. Nyt heti. - Okei. Juostaan sinne kilpaa.
Elvytettyäni lasta kuusi minuuttia katsoin vauvaa silmiin -
ja sanoin "sinä elät".
Sillä hetkellä vauva katsoi minua suurilla silmillään -
¡kään kuin sanoakseen "kiitos".
Se veti ensimmäisen henkäyksensä. Silloin vannoin,
että palaisin kylään ja avaisin klinikan.
Obstetrikko siis auttoi vauvan maailmaan tappamatta sitä?
- Katso, kulta. Davidsonit. - Muista maistaa suklaalähteestä.
Ihanko totta?
Se siitä. Leo ei ole enää mukana.
Voiko juhlat tästä huonontua? Toimitithan sen koiran pois?
Se on autossa. Se ei pääse häiritsemään meitä sieltä käsin.
- Käyn katsomassa sitä. - Pilailetko? Ryan?
Voi ei.
Kaadoin Ramosille Chardonnayta itse. Se ei näytä hyvältä.
- Anteeksi. Olen tauon tarpeessa. - Ei. Palaa tiskille.
- Voi luoja. Mitä tapahtui? - Koira kaatoi pöydän.
- Koira. - Minä hoidan asian.
- Ryan! - Olen kovin pahoillani.
Voi luoja!
- Wilfred! - Katso, miten hän nauraa, Ryan.
Voi luoja. Hullu ilta.
En voi nauraa noin, koska keuhkoni ovat täynnä vettä.
Teet tämän, koska Kristen ei pidä sinusta.
Ei, vaan koska tahdon, että se narttu maksaa tappamisestani.
Varokaa!
Voi luoja! Olen pahoillani!
- Mitä tapahtui? - Olen pahoillani.
Voi luoja. Näittekö?
Missä minä olen?
Voi luoja. Nyt se tulee.
Ei hätää. Minä nielaisin sen.
Olen pahoillani, Kristen.
Pilasit juhlani, Ryan. Ramosit lähtivät.
- Se koira on oikea paskakasa. - Älä mollaa Wilfrediä.
Puhut siitä kuin se olisi ihminen. En kestä sitä typerää koiraa.
- Sen tultua... - Hiljaa! Pidä turpasi kiinni.
En jaksa enää niellä paskaasi.
Sama juttu lapsesta asti. Ihan kuin nauttisit kyykyttämisestäni.
Kun Sneakers kuoli, hieroit sitä naamaani.
Luuletko, etten tuntenut oloani muuten tarpeeksi syylliseksi?
- Kristen? - Minä jätin sen auki.
Mitä?
Tulin kotiin hakemaan uimalasejani ja jätin veräjän auki.
Se olin minä.
Miten saatoit antaa minun elää syyllisyyden kanssa 20 vuotta?
Äiti ja isä pitivät enemmän sinusta. Olit aina herttainen ja luova.
Minä olin se kireä tyttö, jota kaikki välttelivät.
Sneakerskin piti sinusta enemmän, vaikka sen piti olla minun koirani.
Muistatko? Sain sen synttärilahjaksi.
Olen pahoillani, Ryan. Voitko antaa minulle anteeksi?
En tiedä.
Entä, jos unohdan sen viiden tonnin velan?
- Kuittaisitko velkani? - Joo.
On kai sekin alku.
Ihanaa, että tiedät viimein totuuden.
Olen kantanut tätä sisälläni niin kauan.
Siksi minä karsastan Wilfrediä. En minä vihaa sitä.
Ja siinä se tuli.
Hän rakastaa minua. Tiesin sen. Niin läpinäkyvää.
Antaisikohan se minun silittää?
- Hei, Wilfred. Olet herttainen... - Häivy!
Ryan.
Mitä? Vihaan sitä narttua yhä.
- Minä täällä taas, Ryan. - Eikö tämä jo käyty läpi?
Tulin vain hyvästelemään.
Nyt kun et enää tunne syyllisyyttä, voin vihdoinkin levätä rauhassa.
- Siistiä. Nähdään. - Odota.
Toivoin, että voisimme halia vielä kerran.
- Ei kiitos. - Ole kiltti. Sitten en häiritse.
Sulje silmäsi.
Suomennos: Jukka Nissinen www.btistudios.fi